TREBUIE
SĂ DISCUTĂM
DESPRE
KEVIN
Să ne pregătim de petrecere.
Eu o să vin cu fiica mea acolo.
Dacă vrei să mergi la bal, trebuie să știi să dansezi ca o prințesă, așa-i?
Unu, doi, trei. Unu, doi, trei.
- Da! - Cu ce te îmbraci astăzi?
- Nu știu. - Vei purta...
- O cupă pe cap! - Nu!
Nu?
- Și-un butoiaș în jurul corpului... - Nu!
- Și labe în loc de pantofi. - Nu!
Unu, doi, trei!
Bună dimineața.
Bună... Hei, ce e, puștiule?
- Ai de gând să mănânci ceva? - Nu, nu mi-e foame.
Da, e bine.
Da.
Franklin?
Bună, eu sunt. Am vrut doar să las un mesaj.
Crezi că am putea vorbi mai târziu?
Doar noi doi? Fără copii.
Chiar vreau ca lucrurile să meargă între noi...
Bine? Îți simt lipsa...
Eva Khatchadourian?
Prea lung...
Uite, Eva. Nu-mi prea-mi pasă cine ești sau ce ai făcut,
dar dacă poți încheia contracte, slujba asta e a ta.
E minunat. Mulțumesc!
Nu te voi dezamăgi, promit. Mulțumesc.
Mulțumesc mult.
Sigur. Ne vedem luni.
Minunat. Mulțumesc.
Se pare că cineva are o zi frumoasă. Te simți bine?
Scuzați-mă?
Sper să putrezești în iad, târfă nenorocită!
- Iisuse! Ce a fost asta? Ești bine? - Nu, nu s-a întâmplat nimic. Serios.
- Lasă-mă să sun la 911. - Nu, nu, a fost vina mea.
- Dar tocmai ai fost lovită... - Nu, nu, sunt bine.
Eva, când vii acasă?
Mi-e dor de tine.
Te iubesc.
Promit că niciodată n-o să mai plec din nou.
Niciodată. Niciodată...
n-o să mai plec.
Nu e o glumă. Îți promit. Promit că nu mai plec.
- Ce e? - Nimic, mă bucur de moment.
Ești sigură de asta?
Chiar se întâmplă.
O simt. O simt!
Am reușit.
Eva, astea trebuie prelucrate astăzi.
Dar azi am după-amiaza liberă. Ți-am spus despre asta, îți amintești?
La dracu', da. Atunci, uite...
- Fă-o cât mai curând posibil. - Sigur.
- Bună, Eva. - Hei, Al.
Nu! Lăsați-mă să plec! Dă-mi drumul! Dă-mi drumul!
- Nu te opri. - Hei, doamnă!
Doamnă! Doamnă, vă rog! Ajută-mă! N-am făcut nimic!
N-am făcut nimic!
Lăsați-mă să plec!
Eva? Încetează să opui rezistență.
Încetează să opui rezistență, Eva.
Eva?
- E târziu, Eva. - Hei!
Ziua e pe sfârșite.
Bună!
Nu-l lua, nu-l lua, te rog. Abia acum l-am culcat. Franklin!
Salut...!
Salut! Uite-l! Vrei să te joci?
E-n regulă.
Ar trebui să-l legeni puțin și e-n regulă.
Crezi că exagerez?
Trebuie doar să-l legeni puțin...
pe omul nostru mic.
Dumnezeule, toate doisprezece?
Am să le iau oricum.
- Dar sunt toate sparte. - Le iau așa cum sunt!
Ești frumos, băiete!
Fetele te vor iubi.
Știu. Nu te trezi. Nu te trezi.
Poți să spui "mama"?
Mami, mami... Kevin?
Poți să spui "mingea"? "Mingea".
Nu? Bine, atunci.
O voi arunca la tine, iar tu o vei da înapoi la mine, da? Bine.
Dă-o înapoi la mami.
Da, da!
Dă-o înapoi la mami.
Bine. Bine.
Dă-o înapoi la mine, da?
Când era copil urla continuu,
așa că m-am întrebat dacă asta i-ar putea afecta auzul.
Nu, urechile lui sunt în regulă.
Dar, n-ar trebui să vorbească până acum?
Am citit undeva că, comunicarea nonverbală este
o manifestare timpurie a autismului.
Nu are semne evidente.
Eu nu mi-aș face atâtea griji.
E un băiat ceva mai special,
dar nu e nimic în neregulă cu el.
Vă mulțumesc.
Bine. Dă-o înapoi la mami.
Super.
Acum încearcă din nou. A fost grozav, Kev.
Bun, începem. Bine?
Este la fel de mare ca o casă,
mai mare nici n-ar putea fi, dar nici mai mic ca șoricelul...
Poți să spui "elefant", Kevin? "Elefant".
Elefant.
Kevin. Kevin? Kevin...
Spune "mama".
- Nu! - Mamă?
- Doar spune "mama". - Nu!
Păcăleală sau Dulciuri?
Doamnă, știm că sunteți acasă.
La naiba!
Hei, doamnă!
Vrem bomboane!
Nu-mi place. Nu-mi place.
Nu-mi place!
Mami a fost fericită până să se nască micuțul Kevin. Știi asta?
Acum, mami se trezește în fiecare dimineață
și își dorește să fie în Franța!
Liftul e o capcană a morții.
Are nevoie de o curte unde să lovească o minge, să facă o baie în piscină.
Dar eu iubesc New York-ul!
Haide. Nu-i un autocolant.
E o chestiune de priorități, Eva. Va fi copil o singură dată.
Poți spune ce vrei, dar eu nu plec din oraș.
Kevin, nu mă fă așa. E de ajuns. Mami și tati vorbesc.
Kevin, oprește-te!
Aici e camera de zi,
dormitorul mare este acolo, cu două dulapuri uriașe.
Baia e uimitoare.
Am ajuns. Propriul nostru castel.
Merg să iau ceva pentru masa de prânz. Vrea cineva ceva să-i aduc?
Hei!
Hei! Așteptați! Doamna K.!
Hei! Sunt eu... Soweto.
Bună.
Am vrut doar să vă întreb ce mai faceți.
Sunt bine. Mulțumesc.
Și tu arăți bine.
Da...
Medicii spun că sunt șanse să pot merge din nou.
E minunat.
Aveți grijă de dvs, doamna K.
Și tu de tine.
Haide! Haide!
Mori, mori, mori!
Haide! Nu, nu, nu!
- Mori! - Cum să... Ce... Cum să sari?
Mori!
Haide, haide, haide!
Mori!
Hei, Kev, ești acolo? Kevin?
Kev, îl auzi pe tati? Tati face pipi.
E super!
Și tu poți să faci așa.
Va trebui să dai clic pe asta.
Clic dreapta și ar trebui să meargă.
Și dacă nu, încerci din nou.
- Bine, vrei să încerci? - Sigur.
- Îmi pare rău. - Clic dreaptă aici.
- Asta este. - Mulțumesc.
Mulțumim pentru ajutor.
Am făcut pe mine.
Hei, amice? Ce e?
Ai făcut pe tine?
Bine. Te ajut imediat. Bine.
Du-te în camera ta, vin și eu imediat.
Să n-o trezim pe mami. Haide, haide, amice.
Posterele astea sunt urâte.
Toată lumea are nevoie de o cameră.
Tu ai camera ta, iar asta e camera mea.
Dacă vrei, te pot ajuta să facem din camera ta una specială.
Ce vrei să spui prin specială?
Ceva care să reflecte personalitatea ta.
Care personalitate?
Cred că știi ce vreau să spun.
Sunt urâte.
Nu, nu, nu. Cred că e bine.
Nu vreți să fac eu asta?
Și ghidul...?
Bun.
Ei bine, dacă nu aveți niciun ajutor, eu aș putea să fac asta.
Serios?
Bine... Sună grozav. Bine, John.
Bine? Rămâne să te sun mai târziu. E bine așa? Ai grijă de tine.
Kevin?
Ce altceva ai să îmi spui?
Du-te și spală-ți gura și mâinile.
Spune că-i pare foarte rău.
Și că a vrut ca totul să arate special.
Îți amintești cum te-ai ales cu aia?
A fost cel mai cinstit lucru pe care l-ai făcut vreodată.
Știi cum dresezi pisicile?
Le bagi cu nasul în propriul rahat.
Nu le place, așa că încep să facă la nisip.
Bine, să începem să numărăm.
- Ce număr urmează după trei? - Nouă.
- După șapte? - Șaptezeci și unu.
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11,12,
13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20.
21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30,
31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40
41, 42, 43, 44, 45,
46, 47, 48, 49, 50
Acum putem să renunțăm la asta?
Poftim.
Rezolvă asta, dacă tot faci pe deșteptul.
Nu ai făcut-o.
Nu!
Te bucuri de asta?
Pot să merg și singur la doctor.
Trebuie să-ți spun ceva, Eva.
Ai un băiat curajos.
- Mulțumesc. - Oricând.
Ce a făcut mami, a fost foarte, foarte urât.
Și îi pare foarte, foarte rău.
Hei, Kev. Kev! Așteaptă un minut.
Kev.
Kevin.
Hei, Kev! Ce s-a întâmplat?
Mi-am rupt brațul.
- Cum s-a întâmplat asta? - Am făcut pe mine.
Mama s-a dus să ia un prosop.
Am căzut de pe masă.
Mami m-a dus la Dr. Goldblatt.
E numai vina mea.
Nu, draga mea, nu vorbi prostii.
Nu-l poți supraveghea în fiecare secundă.
Franklin...
Incredibil.
Cum l-ai convins să facă asta?
Orice ai făcut a funcționat.
N-am terminat..
Gata..
Te iubesc, fiule.
Nu-mi place. Oprește-l.
Dragule? Te superi dacă ne oprim la un magazin?
Vreau să merg acasă.
Trebuie să cumpăr...
Mergem acasă.
Hei!
Bună, tată! Cum a fost la muncă? Ai adus poze mișto?
Eva, e doar un băiețel.
Un băiețel drăguț.
Așa fac băieții.
Mama e grasă.
Când urmă să-mi spui?
În curând. Acum.
Cum mai pot lua eu parte la decizie acum?
Ce aș mai putea eu să spun acum?
Ce...?
Deci, tatăl urs plantează sămânța lui în mama urs,
care se transforma într-un ou.
Vorbești despre sex?
Știi ce înseamnă asta?
Un băiat își pune "pee"-ul în "dudu" fetei.
Uneori, nu îți dorești un prieten cu care să te joci?
Nu.
- Ar putea să-ți placă. - Ce se întâmplă dacă nu-mi place?
Te obișnuiești cu el.
Doar pentru că te obișnuiești cu ceva nu înseamnă că ar trebui să-ți și placă.
Tu te-ai obișnuit cu mine.
Da, bine...
În câteva luni toată lumea se va obișnui cu cineva nou.
Frumoasă. Hei, Kev...
Vino să o saluți pe surioara ta.
El e fratele tău mai mare. El e Kevin.
Acesta este fratele tău mai mare.
Da!
El e Kevin.
Da... Da. Kevin, oprește-te. Nu face asta.
Nu... N-a fost frumos din partea ta.
Să mergem să cumpărăm ceva de mâncare, da?
Haide.
- E bine. E bine. - Surioara ta e încă mică.
Iisuse, Ecuador!
2 luni? De ce nu trimite pe altcineva?
Chiar vreau ca lucrurile să meargă între noi.
Deci, prima dată țipă prea mult, apoi este prea liniștit,
apoi elaborează un limbaj propriu și devine supărător...
E ceva des întâlnit la copiii, mulți fac în felul ăsta.
Și tu vezi asta ca pe o răzbunare personală? Asta nu e bine pentru el.
Franklin, ridică naibii telefonul!
Ridică telefonul, la dracu!
5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18,
19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27...
Te rog! Te rog! Dă-mă jos din copac!
Te implor, ajută-mă, te rog!
Kevin?
Kevin!
Dragă?
Ești bine?
Îmi pare rău, mamă.
Nu-ți face griji, dragă. Nu e vina ta.
"Pe sufletul meu!", zise Gilbert.
"Ești un diavol deghizat, așa că fără greș voi trage?"
Nu, a spus Robin, râzând,
Cred că nu tragi atât de bine.
El a luat încă o săgeată..." Ești în regulă, dragule?
"El a luat încă o săgeată și-a fixat-o în coardă. Și a tras.
Și din nou săgeata a aterizat aproape de mijloc.
A lansat și-a treia săgeata și a trimis-o direct în centru,
între celelalte două împreună.
De la distanță părea că era o singură săgeată mare.
Dintr-o dată mulțimea..."
Hei, campionule, cum te simți?
Ești mai bine?
Pleacă, sunt obosit.
Bine.
Sigur, tipule. Să te odihnești, bine?
Citește mai departe, mamă.
În total, 280 de săgeți au fost lansate către țintă
și cu o astfel de îndemânare, la sfârșit
fiecare săgeată părea ca spatele unui arici,
iar câinii nu puteau simți mirosul."
Bună dimineața, doamnă. Speram că nu e un moment inoportun.
De fapt, chiar este unul.
Păi, avem doar câteva întrebări scurte pentru dumneavoastră.
Despre ce e vorba?
Știți unde o să vă petreceți viața de apoi?
Da, de fapt, știu.
Mă duc direct în iad. În osânda veșnică.
Mulțumesc pentru întrebare. E bine?
Dragule, lasă-mă să te ajut.
Știu cum să mă îmbrac singur. Poți să pleci?
Sigur.
Mă bucur că te simți mai bine. Vrei iaurt pentru masa de prânz?
- Mi-e indiferent. - Sau un sandviș cu brânză?
Mi-e indiferent.
- Mulțumesc, tată. E super! - Cu plăcere, amice.
Haide, trage.
Iată încă unul. Încearcă din nou.
Concentrează-te. Ochii pe țintă.
Bună lovitură, Kev.
Ești un talent înnăscut.
- Perfect. - Mulțumesc, tată.
Bine.
E cam așa.
Te trezești și te uiți la televizor.
Stai în mașină și asculți radio-ul.
Mergi la muncă sau la școală,
dar nu vei auzi despre asta la știrile de la ora 5.
De ce?
Pentru că nu se întâmplă nimic de fapt.
Apoi, ajungi iar acasă și vizionezi iar la televizor.
Sau poate e o seară distractivă, și ieși afară...
și urmărești un film la cinema...
E chiar o tragedie, că jumătate din oamenii de la TV
se uită la Tv?
Și ce urmăresc toți acești oameni?
Oameni ca mine.
Ce fac ei chiar acum?
Se uită la mine.
Nu crezi c-ar fi schimbat canalul până acum
dacă eram un expert în geometrie?
Eu și Kevin ne jucăm "Răpirea de Crăciun".
Kevin!
Kevin! Ești prietenul meu! Prietenul meu.
Celia, dă-mi apa.
Nu, nu aia, retardato. O bere.
- Hei! - Ce este?
Mulțumesc, Celia, Îmi era sete.
Vrei să-ți spun un secret? Vino mai aproape.
Știi cui îi mai este sete? Nu știi?
- Mamă! - Monstrului de aspirator.
Oprește-te!
Hei, băieți!
Tata!
Uite ce-am adus.
- Hei, Kevin, vino să mă ajuți. - Sigur, tată.
Vrei să mergem la dans?
Nu, mulțumesc, Colin.
Haide, doar un dans.
Nu dansez, mulțumesc.
De ce nu pleci, cățea frigidă?
Crezi că te mai vrea cineva acum?
Hai să bem ceva.
Haide!
- Ai emoții? - Da!
Kevin!
Nu te-am văzut astăzi la librărie?
Nu.
Ciudat. Aș putea să jur.
Apropo, ai planuri pentru vineri?
De ce?
Am putea face ceva împreună.
Să ne distrăm.
Ca ce?
Poate să te scot la cină...
Să jucăm golf în miniatură.
Bine.
De ce nu ți-ai luat o jachetă?
Trebuie doar să mă faci să mă simt inconfortabil, nu?
Inconfortabil? Cu mama mea?
De fiecare dată când văd oameni grași, ei mănâncă tot timpul.
Ei spun că au metabolismul lent.
E mâncarea. Ei sunt grași pentru că mănâncă alimente greșite.
Prea mult și în mod constant.
Uneori poți fi destul de dură.
- Ai ceva de spus? - Da. Am.
Mă întreb unde am prins.
Ei bine... Ai câștigat.
Deci... Ce urmează, mămicuțo?
Mergem acasă, ne schimbăm în ceva rezonabil și ieșim la cină.
Mirific.
Mergem să cinăm.
Mi-era foame.
Sunt în creștere.
Voi lua o salată,
o friptură și o sticlă de Merlot.
Asta e tot? Imediat.
Cum merge școala?
Merge.
Vrei să știi programul meu?
Dar profesorii? Printre ei cineva special...
Și care sunt formațiile de muzică pe care le ascult acum, așa-i?
Apoi o să mă întrebi dacă există vreo păsărică care să-mi placă.
O să îmi ții o prelegere despre sexul în condiții de siguranță
dar desigur, o să-mi spui că totul depinde de mine.
Iar eu o să-ți spun că m-am decis să aștept până când sunt pregătit.
Iar ca desert mă poți întreba despre droguri.
Dar, cu grijă, să nu mă sperii, și să fac totul în sens invers.
Iar eu am să spun că deja am experimentat.
Și, în sfârșit, după ce termini sticla asta de vin,
cu ochii înlăcrimați îmi vei spune cât de frumos am petrecut împreună.
Și îți vei pune o mână pe umărul meu
și poate că o să și apeși un pic.
AI PIERDUT!
La naiba!
- Computerul este dat de dracu', nu? - Da, e terminat.
Și toate lucrările mele.
Cred că am meritat-o.
De ce ții așa ceva?
Le colecționez.
Nu e un lucru ciudat pentru a colecționa?
Nu-mi plac etichetările.
Care-i ideea?
Nu e nicio idee. Și asta e ideea.
Nu, nu e nici o problemă. Toată lumea va aduce mâncare.
Sam e aici. Trebuie să închid.
Bine, îți urez o zi frumoasă.
La revedere, mamă.
Crăciun fericit.
Bine, Kev. Tu urmezi.
Ghicești ce este?
E de serie.
Tipul din magazin a spus că este cel mai bun.
Ești cel mai tare, tată. Îți mulțumesc foarte mult.
- Crăciun fericit, Kev. - E mișto.
Ce ai mâncat la micul dejun?
Cum a fost ziua ta, Snuffles?
Da.
Ai auzit acel sunet? E destul de puternic.
Celia?
Haide, dragă. Sus în pat. Așa.
Am crezut c-am închis ușa.
Kevin spune că sunt proastă și are dreptate.
Nu ești proastă, iubito.
Nu îți face griji. Îl vom găsi.
Și acum sub pătură. Haide, la somn.
Stai bine?
- Dl. Snuffles. - Snuffles!
Ei bine, Snuffles s-a dus la magazinul de animale din ceruri.
- Nu spune asta. Oprește-te. - Dar e adevărat.
Dragilor, ne-am adunat astăzi aici, să-l comemorăm pe domnul Snuffles.
Oprește-te!
Tati și cu mami l-au căutat toată noaptea.
Dar știi de ce nu l-am găsit?
Pentru că Snuffles s-a dus să trăiască în grădină.
Acum, locuiește în grădină, cu o mulțime de prieteni noi.
Celia?
Bine. Dă-mi lingura.
Astăzi va fi o mare petrecere.
Cu veverițe,
cu pui de ratoni...
și vor mânca nuci și fructe de pădure...
Și o mulțime de...
De ce... De ce ai lăsat produsele de curățat afară?
- Dar nu le-am lăsat! Le-am pus bine. - Și cum au ieșit?
A fost Kevin. Kevin a făcut-o.
Ar trebui să cauți ajutor.
Kev, mama are ceva să-ți spună.
Vreau să...
să-ți mulțumesc că ai sunat la ambulanță.
Și...?
Și...
sunt îngrijorată că te-ai putea simți responsabil.
Cum așa?
- Pentru că trebuia s-o supraveghezi. - Nu e cazul să te învinovățești.
Nu cred. Și niciodată n-am afirmat asta.
Va avea nevoie de un ochi de sticlă, Kevin.
Prin urmare, am aprecia dacă ai avea grijă de ea...
Probabil nu îți mai amintești cum e să fii copil, așa-i tata?
Celia va trebui pur și simplu să supraviețuiască.
Am crezut că nu-ți plac astea.
Ei bine, ele... cum le spui?
"Un gust neobișnuit".
Îmi pare rău, dragă. Îmi pare rău.
Asta e tot.
Gata.
Mulțumesc, mamă.
- Hei, puștiule. Te duci să te antrenezi? - Da.
- Hei, Celia, vrei să mă ajuți la săgeți? - Nu!
Mulțumesc, scumpo.
Deci... Ce vrei să facem?
Îndurăm până la sfârșit, să termine Kev anul școlar...
Și să absolve în vara asta.
Cel puțin, custodia copiilor ne este clară.
Este?
Te-ai decis.
Eva, nu e nimic de decis.
Deja s-a întâmplat.
- Am vrut să beau apă. - Hei, Kev.
Fiule, poate fi o neînțelegere atunci când auzi ceva ieșit din context.
De ce ar trebui să știu contextul?
Eu sunt contextul.
Vom face apel. Cheltuielile vor fi enorme.
Vei pierde tot. Slujba, casa...
Urăsc casa. Întotdeauna am urât-o.
Sper să putrezești în iad!
- Bună. - Bună ziua.
Am un colet pentru Kevin Khatchadourian?
- Aveți grijă, e greu. - Serios?
- Să aveți o zi frumoasă. - Și dumneavoastră.
Pentru ce sunt? N-ai mers niciodată pe bicicletă.
Le-am cumpărat pentru că erau ieftine pe net.
Și la școală o să câștig o avere.
Ca Donald Trump, nu?
Vino cu mine.
Am să te duc pe nava mea.
1, 2, 3. 1, 2, 3.
- Pregătită pentru marele final? - Da!
1, 2, 3. 1, 2, 3.
Sunt onorat să vă cunosc.
- Ți-ai mâncat cerealele? - Da, le-am mâncat.
- Super. Și pâinea prăjită? - Da...
Ai febră. Te simți bine?
Niciodată n-am fost mai bine.
Hei... În trei zile faci șaisprezece ani.
Ar trebui să sărbătorim. Ce zici de duminică?
Nu știu.
Poate că voi face ceva.
Curăță mizeria asta și du-te sus și schimbă-te.
- Nu vreau să merg. - Știu, dar tati face duș și pleacă.
Spune la revedere.
Bine.
Crezi că am am putea vorbi mai târziu?
Doar noi doi? Fără copii?
Chiar vreau să rezolvăm cu asta.
Nu Kevin învață la liceul Glanston?
Franklin, ridică naibii telefonul! Franklin!
Fiul meu e aici!
Kevin?
Kevin!
Franklin?
Celia?
Franklin?
Celia?
Nu arăți fericit.
Am fost vreodată?
Am aproape optsprezece, așa-i?
Ce s-a întâmplat? Închisoarea te face nervos?
Nervos?
Știi ceva despre locurile astea?
Ei bine...
Ai calculat totul atât de bine.
Judecat ca minor.
Cu capul plin de Prozac.
În câțiva ani ai să ieși de aici.
Știi ce zi e azi? De ce m-au lăsat să vin luni?
Sigur.
E ziua mea.
Doi ani.
Destul de mult timp ca să te gândești.
Vreau ca tu să-mi spui...
de ce?
Credeam că știu.
Dar acum nu mai sunt așa de sigur.
Timpul a expirat.
Traducerea și adaptarea: Urban Legend (Subtitrări-Noi Team)
Sincronizarea: FEZ